Eu sunt Alan Pope cu cea de a noua prezentare din cadrul Lunii Prezentărilor Ubuntu
Toate prezentările din această lună pot fi descărcate gratuit de pe situl nostru,
care este screencasts.ubuntu.com
În această prezentare vom arunca o privire asupra instalării Ubuntu folosind un LiveCD.
Am intitulat-o prima parte pentru că vom studia procesul de instalare folosind diferite metode
în prezentări succesive.
Există mai multe versiuni de Ubuntu şi am vorbit despre aceasta în alte prezentări,
există Ubuntu, Edubuntu, Xubuntu şi Kubuntu
si procesul de instalare este în mare parte acelaşi pentru toate.
Dar rezultatul final este puţin diferit,
obţineţi un alt aspect grafic pentru fiecare din ele.
Dar majoritatea celor spuse în aceasta prezentare vor fi adevărate pentru fiecare din ele.
Puteţi obţine CD-uri şi imagini iso ale CD-urilor pentru toate versiunile de Ubuntu.
şi să parcurgeţi în mare acelaşi proces pentru a instala sistemul de operare.
Versiunea de Ubuntu pe care o vom folosi este 7.10, Gutsy Gibbon.
Acum această versiune nu este cea curentă, este încă în dezvoltare,
Ea va fi disponibilă în Octombrie, deci cam peste o lună.
Nu recomand ca utilizatorii obişnuiţi să instaleze această versiune deocamdată,
deoarece este în plină schimbare, pentru că este în dezvoltare şi se mai poate bloca din când în când.
Prin urmare vă recomand cu căldură să instalaţi 7.04 sau 6.06
sau oricare din versiunile stabile curente,
la momentul la care urmăriţi aceasta prezentare.
Si versiunile stabile la acest moment sunt 7.04 Feisty Fawn sau 6.10 sau 6.06
Puteţi obţine Ubuntu de pe situl Ubuntu, la ubuntu.com
Există acolo un link în partea stângă pentru a obţine Ubuntu
şi puteţi descărca direct de pe sit
Sau puteţi comanda un CD pentru a vă fi trimis prin poştă.
Există un sit separat pentru aceasta
este de fapt un link de pe situl ubuntu.com în care scrie "request free CDs"
de asemenea le puteţi comanda de la Shipit, shipit.ubuntu.com,
de unde puteţi comanda mai multe CD-uri.
CD-ul pe care îl folosesc l-am descărcat de pe situl ubuntu.com şi l-am inscripţionat.
L-am introdus în calculator şi am bootat de pe el.
Şi veţi observa în continuare ce se întâmplă când bootaţi pentru prima dată de pe Ubuntu live CD
Acest disc se mai numaeşte şi Desktop CD.
Acesta este meniul şi puteţi
naviga printre opţiunile meniului cu tastele săgeţi sus jos
Apăsaţi tasta Enter pentru a selecta opţiunea dorită
Mai există şi nişte taste funcţionale în partea inferioară.
Dacă apăsăm F1, vom obţine o pagină de ajutor,
unde ne informează ce fac tastele funcţionale
şi de asemenea când a fost creată această imagine CD
F2 vă permite să alegeţi limba în care se va efectua procesul de instalare
F3 vă va permite să modificaţi tipul de tastatură folosit
şi eu am să-l aleg pe cel pentru Marea Britanie,
F4 vă permite să modificaţi rezoluţia video.
Această opţiune poate fi de ajutor dacă placa video este mai "dificilă"
şi nu agreează rezoluţia în care bootează sistemul.
F5 vă oferă opţiuni pentru persoane cu handicap
De exemplu există o opţiune de contrast mare dacă nu aveţi o vedere bună,
şi puteţi folosi această opţiune.
La F6 vom reveni mai târziu.
Lista opţiunilor începe cu "Start or install Ubuntu".
"Start" înseamnă să continuaţi bootarea şi intraţi în mod liveCD şi să-l folosiţi aşa
"Install" înseamnă să-l instalaţi pe hard disc şi puteţi face ambele lucruri cu această opţiune
A doua opţiune este utilă dacă aveţi o placă video cu "probleme", care nu funcţionează prea bine
pe un sistem Ubuntu, şi folosiţi această opţiune pentru a boota în modul "safe graphics".
Opţiunea "Install with a driver update CD" este utilă dacă aveţi piese hardware foarte, foarte noi, precum
controlere de disc care nu au suport în procesul standard
Opţiunea "OEM install" este utilă pentru oameni care construiesc sisteme pentru alţi oameni,
Original Equipment Manufacturers
şi permite utilizatorului final să introducă detaliile personale
precum numele şi parola,
când bootează pentru prima dată.
Opţiunea "Check CD for defects", este destul de evidentă,
verifică integritatea CD-ului.
Opţiunea "Memory test" este utilă pentru diagnosticarea problemelor cu memoria calculatorului,
lucru care îi "imbolnăveşte" pe utilizatorii calculatorului
Iar ultima opţiune "Boot from first hard disk" este utilă când aţi stricat
sectorul de boot de pe primul hard disc.
Dacă apăs F6 veţi obseva aceste opţiuni apărând în partea inferioară.
Acest lucru este util dacă doriţi să le modificaţi
şi dacă de exemplu cineva recomandă diagnoza unei probleme
introduceţi un parametru suplimentar, pe care îl puteţi tasta la sfârşitul liniei.
sau puteţi afişa mai multe informaţii prin eliminarea opţiunilor "quiet" şi "splash"
Eu voi boota normal, prin urmare voi apăsa tasta Enter
După ce aţi apăsat Enter obţineţi bara aceasta oranj ce arată evoluţia procesului
Procesul durează ceva, eu îl voi "scurta",
ca să nu umplem prezentarea doar cu bara oranj
Nu avem o viteză prea bună la bootarea de pe CD,
pentru că acum rulăm de pe CD,
este cam lent, şi este de înţeles
pentru că încărcăm toate programele de pe
o imagine comprimată care se află pe un dispozitiv lent.
Un CD este relativ lent în comparaţie cu un disc hard de exemplu.
Aşa că acesta nu este un indicator al vitezei de lucru al sistemului instalat
atunci când îl folosiţi de CD.
Va fi mult mai rapid atunci când îl aveţi instalat pe hard disc.
După ce bara indicatoare ajunge la capăt
veţi obţine şi mediul desktop.
Pentru a putea încadra această imagine pe ecran
am fost nevoit să "tai" 80 de pixeli din partea de jos a ecranului.
În mod normal există un mic panel în partea de jos a ecranului,
pe care nu-l puteţi vedea pentru că l-am scos la montaj
În cele din urmă veţi obţine desktopul, şi nu durează prea mult
doar câteva minute pe un calculator relativ modern.
Dacă aveţi un calculator lent, mai vechi, puteţi încerca Xubuntu.
Xubuntu începe cu X şi are un manager de ferestre mai puţin complex.
Revenim, am bootat şi puteţi observa aici o iconiţă
pentru instalarea pe hard disc.
Putem folosi sistemul aşa cum este acum
direct de pe CD şi să folosim aplicaţiile pe care le are instalate
Dar cum subiectul prezentării este instalarea sistemului Ubuntu,
voi rula programul de instalare.
Acum programul de instalare ne avertizează,
amintindu-ne că versinea aceasta nu este cea finală a distribuţiei 7.10
Deci nu ar trebui să o folosiţi pe un sistem folosit în procesul de producţie.
Se recomandă de asemenea să faceţi copii de siguranţă pentru toate datele importante.
Eu voi instala pe un disc hard complet nou, un disc nou nouţ de 100 GB,
deci nu este nimic pe el, şi mă bucur că este aşa.
După ce apăsaţi butonul "Forward" aveţi posibilitatea să accesaţi documentaţia versiunii
şi am accesul la internet aici, iconita din dreapta sus "Network Manager"
care îmi arată că am acces la internet.
Pot apăsa acest buton ca să lansez programul de navigare pe internet
şi pot consulta documentaţia pentru această versiune
dar n-am s-o fac acum.
Pot alege limba în care vreau ca programul de instalare să ruleze
Apoi aleg regiunea în care sunt şi cel mai apropiat oraş.
Aceasta pentru a putea regla corect ceasul sistemului şi fusul orar.
Voi selecta Londra, care este cel mai apropiat oraş de mine
şi puteţi observa că a ales BST, care este fusul orar local
şi ceasul curent este reglat corect.
Trec mai departe şi mi se cere să aleg tipul de tastatură pe care îl folosesc
Se poate observa că este selectată pentru Marea Britanie
din cauza opţiunii selectate anterior.
Şi există multe tipuri de tastaturi din care puteţi alege
şi le puteţi încerca prin tastarea caracterelor speciale aici.
Puteţi încerca diferite caractere despre care ştiţi
că uneori sunt plasate greşit pe tastatură,
dacă aveţi un tip de tastatură ales greşit.
şi apoi treceţi mai departe după ce vă convine ce aţi ales
Acum va porni programul de patiţionare, care este unul dintre lucrurile cu care începătorii
în Linux şi Ubuntu au probleme.
Din cauza aceasta vom acorda atenţie acestui detaliu.
Vă aduceţi aminte că avem un singur disc de 100 GB, un disc gol goluţ.
şi opţiunea implicită aici este de a şterge întregule disc
şi să las Ubuntu să partiţioneze discul şi să-l folosească pe tot.
A doua opţiune este partţionarea manuală, cea pe care o vom folosi.
Mai exită şi o altă opţiune care apare
dacă aveţi deja un alt sistem de operare instalat.
Dacă aveţi windows instalat în sistemul dumneavoastră,
Vă va oferi posibilitatea de a redimensiona partiţia Windows
Eu voi folosi partiţionarea manuală.
După ce am ales opţiunea manual şi am trecut mai departe,
puteţi observa că îmi spune că dispozitivul pe care îl am este /dev/sda
sda însemnând primul hard disc.
"a" desemnează pe primul "b" desemnează pe al doilea ş.a.m.d.
Cum acest disc este complet nou, trebuie să-i creez o tabelă de partiţie,
pentru că acest disc nu a avut niciodată vreo informaţie pe el.
Apăs butonul "new partition table" şi apoi butonul "continue".
Nu sunteţi nevoit să faceţi acest lucru dacă discul a mai fost folosit.
sau dacă are deja tabela de partiţii deja pe el.
Acum avem sda care are foarte mult spaţiu liber pe el
cam 100 GB de spaţiu liber.
Acum mi se oferă opţiunea de a crea o nouă partiţie.
Acum în textul de mai jos vi se sugerează
un minim de 2 GB pentru partiţia rădăcină, pentru "/" acesta fiind punctul de montare a directorului rădăcină
şi de asemenea ceva pentru swap.
Implicit este folosirea întregului disc pornind cu începutul discului.
Vom modifica această dimensiune, măsurată în Megabytes
Voi modifica opţiunea aceasta si o voi face mai mică, de circa 10 GB
Puteţi alege dacă partiţia să fie la începutul discului
sau la sfârşitul discului.
Tipul partiţiei implicit este Ext3,
care este un sistem de fişiere cu jurnalizare
Este fiabil, robust şi este folosit pe scară largă.
Ext2 este o variantă de Ext3 dar fără jurnalizare.
O altă opţiune este Reiserfs, care nu este aşa de populară acum.
JSF. XFS este popular computerele de tip media center,
unde aveţi fişiere de dimensiuni foarte mari ca programe TV .
FAT32 este obişnuit pentru Windows şi de asemenea pentru sticuri USB.
şi pentru discuri hard USB pe care doriţi să le folosiţi alternativ
atât pe platforme Windows cât si pe platforme non-Windows.
Eu voi folosi partitionarea de tip Ext3.
Veţi observa că nu există niciun punct de montare definit.
Prin urmare voi folosi ca punct de montare "/"
care este rădăcina, nivelul superior în ierarhia discului.
Voi modifica dimensiunea, care este în MB,
nu voi folosi 100 GB pentru că este prea mult.
Voi folosi doar circa 10 GB.
Am şters ultima cifră şi va fi de circa 10 GB
După ce am apăsat butonul "Ok" observaţi că face nişte calcule
Şi vom putea observa prima partiţie ca prima partiţie de pe primul disc
Astfel primul disc este /dev/sda iar prima partiţie este 1
Deci prima partiţie se va numi /dev/sda1.
Se observă că este o partiţie de 10 GB şi că trebuie formatată.
şi va fi montată ca rădăcină, care este reprezentată de semnul "/"
Tipul partitiei este Ext3, va fi formatată ca ....
...scuze, Ext3. Va fi formatată ca partiţie de tip Ext3,
şi mai avem circa ~90 GB spaţiu liber. Să mai creăm partiţii atunci
în recomandările de mai jos îmi spune că are nevoie de o partiţie swap de minimum 256 MB
Swap este, în termeni simpli, o extensie
a memoriei fizice (RAM) pe care o aveţi în calculator.
Prin urmare voi folosi 1 GB pentru swap,
Calculatorul acesta are 1 GB de RAM, deci voi folosi 1 GB pentru swap.
În funcţie de cui adresaţi întrebarea, unii susţin că este nevoie de dublul dimensiunii RAM-ului instalat,
alţii spun că jumătate iar alţii spun că nu trebuie deloc.
Nu voi intra în polemică şi voi alege swap-ul de aceeaşi dimensiune cu RAM-ul.
Am creat o partiţie swap şi puteţi observa că punctul de montare este liber,
deoarece nu am nevoie să o montez într-un anume loc în arborele cu directoare.
Avem astfel o a doua partiţie,
cu numele de /dev/sda2 şi va fi de tip swap
Asta este tot ce am nevoie pentru a putea instala Ubuntu: o partiţie rădăcina si o partiţie swap.
Dar voi mai crea o altă partiţie pentru a-mi pune toate fişierele în ea.
Am până acum o partiţie de 10 GB pentru radăcină, pentru toate fişierele de sistem,
biblioteci şi lucruri din acestea.
Dar vreau de asemenea şi o partiţie pentru directorul meu "home",
unde vor fi toate fişierele mele cu date.
toate documentele şi toate programele TV pe care le-am înregistrat
şi fişierele audio pe care le-am descărcat.
Mi-a mai rămas spaţiu liber de aproximativ 90 GB, sau aproape.
pe care îl voi face de tip Ext3
şi va fi montată ca /home
Ceea ce înseamnă că toţi utilizatorii acestui sistem,
directoarele lor home se vor găsi sub această cale.
Va fi deci un spaţiu de aproape 90 GB de împărtit între ei.
Iar sistemul va primi 10 GB pentru propria folosinţă.
Bineînţeles aceste valori pot fi modificate mai târziu, reconfigurate şi redimensionate.
Dar acesta este un bun exemplu de pornire.
Există şi un beneficiu al acestei partiţionări, aş putea reinstala sistemul de operare de pe sda1
şi acest lucru nu îmi va afecta niciunul din fişierele care sunt în directorul meu home,
care se află pe sda3, a treia partiţie pe care o vom crea.
Acum, iată, avem trei partiţii sda1, sda2 şi sda3.
sda1 este rădăcină, sda2 este swap
şi sda3 este directorul meu swap şi conţine mult spaţiu liber.
Cele două partiţii Ext3 vor fi formatate.
Prin urmare nu este foarte dificil atâta timp cât dimensionaţi corect şi punctele de montare sunt corecte.
Să trecem mai departe.
Acum utilitarul pentru "migrare" este util dacă aveţi deja Windows instalat în calculator,
Eu nu am, dar dacă aş fi avut mi-ar fi dat posibilitatea de a migra lucruri ca emailuri,
situri favorite din browserul de internet, documente din directorul My Documents, ş.a.m.d. ,
din partiţia cu Windows şi le va aduce în partiţia cu Ubuntu.
Este foarte bun utilitarul acesta, foarte util.
În continuare vrea să-mi ştie numele, acesta va fi prima persoană,
primul nume de identificare utilizator care va fi creat pe acest sistem
şi acesta va avea unele drepturi administrative, care mai târziu pot fi modificate.
Voi completa numele şi parola.
Puteţi adăuga utilizatori suplimentari ulterior.
Acesta va fi doar primul utilizator.
Vom da şi calculatorului un nume.
Acesta va fi hostname pentru mine în reţea,
aşa va apărea calculatorul meu în reţea.
Trecem mai departe.
Şi cam astea sunt întrebările la care trebuie să răspundeţi,
Restul este doar un rezumat a acţiunilor ce vor fi intreprinse,
astfel, aici sus putem vedea opţiunile pentru limbă,
utilizatorul ce va fi creat şi regiunea.
Utilitarur de migrare nu este folosit pentru că nu am Windows pe acest calculator.
Este un disc gol.
Şi apoi îmi arată un rezumat despre ce va face cu discul.
Astfel vom avea trei partiţii: "/", "swap" şi "/home".
Aici este un buton pentru opţiuni avansate,
de unde putem specifica ce program de boot să folosim.
Programul de boot se numeşte Grub, şi este meniul pe care îl vedeţi prima dată,
Uneori nu-l vedeţi pentru că se afişază doar câteva secunde şi dispare.
Dar este primul lucru pe care îl vedeţi când bootaţi în Ubuntu.
şi puteţi alege pe care disc să instalaţi programul de boot.
Dacă aveţi mai multe discuri puteţi decide pe care disc să puneţi programul de boot,
hd0 fiind primul disc.
Există şi o opţiune de participare la "concursul de popularitate".
cunoscut şi sub numele de "popcon",
este un utilitar care înregistrează ce aplicaţii aveţi
şi trimite această informaţie la centrul Ubuntu, pentru a putea
vedea care sunt aplicaţiile cele mai utilizate.
De fapt nu înregistrează ce aplicaţii folosiţi ci doar ce aplicaţii aţi instalat.
Am bifat această căsuţă şi am trecut mai departe şi a început instalarea.
Acum voi face un "salt" în timp
trişez un pic.
Dar dumneavoastră pe timpul instalării vă puteţi întoarce în sistem şi să-l folosiţi.
Dar viteza de lucru va fi mică dacă instalaţi şi folosiţi sistemul în acelaşi timp.
Un alt lucru de reţinut aici este Administratorul de pachete,
de unde puteţi instala programe suplimentare înainte de a începe instalarea sistemului.
Astfel dacă rulaţi sistemul de pe un mediu "read-only", precum un CD,
puteţi instala efectiv programe în memoria calculatorului
şi abia apoi să porniţi instalarea sistemului pe hard disc.
Şi tot ce aţi instalat în memorie se va instala şi pe hard disc.
Aceasta este o caracteristică destul de folositoare.
Dacă ne uităm la fişierele de sistem
pe care le folosim acum în mediul live CD
Dacă fac dublu clic pe fişierele de sistem,
puteţi observa toate directoarele de aici conţin fişierele
care vor fi scrise pe hard disc.
Dacă aş fi rulat Synaptic Package Manager
şi aş fi instalat programe, le-ar fi instalat în aceste directoare.
apoi conţinutul lor ar fi fost scris pe hard disc,
şi aş fi avut un fel de software preinstalat, dacă vreţi.
Acum îmi va formata partiţiile.
Sunt destul de mari aşa că va lua ceva timp.
Nu trebuie să aveţi o partiţie separată pentru directorul "/home"
dar, aşa cum am mai spus, este util aşa, pentru că mai târziu aş putea decide să
trec la altă versiune de Ubuntu
sau chiar să schimb complet distribuţia.
Aş putea decide că nu-mi place Ubuntu şi vreau o altă distribuţie linux
Debian sau Red Hat sau Fedora sau altceva.
Puteţi instala noul sistem de operare
în prima partiţie, partiţia rădăcină
şi veţi lăsa partiţia dumneavoastră "/home" în pace.
Nu se va atinge de partiţia dumneavoastră "/home".
şi câştigul evident este că datele vor rămâne intacte.
De asemenea şi setările dumneavoastră vor fi intacte.
Astfel dacă instalaţi programe în noua distribuţie,
vor funcţiona, pote doar cu câteva restricţii,
la fel cum o făceau şi în distribuţia anterioară.
Este deci un mod foarte util de a partiţiona hard discul.
Unii utilizatori partiţionează discul şi mai mult având partiţii pentru
"/", "/var", "home" ş.a.m.d.
Dar în zilele noastre, cu discuri hard din ce în ce mai mari.
Nu se mai obişnuieşte acum.
Unul din motivele pentru care unii preferă să facă astfel
este pentru ca fişierele log care se găsesc în directorul /var să nu conducă sistemul
să rămână fără spaţiu pe disc şi să ridice astfel probleme utilizatorului.
Ne apropiem de sfârşitul procesului de instalare.
În funcţie de tipul specific de harware di calculatorul personal,
acest proces poate dura până la o jumătate de oră,
sau chiar o oră pentru un sistem foarte lent.
Aveţi nevoie de minim 256 MB de RAM
pentru a putea boota de pe mediul live CD şi să instalaţi totodată.
În cazul ideal aveţi nevoie de mai mult de 256 MB de RAM,
deoarece trebuie să rulaţi şi mediul live CD
dar şi acest program de instalare, care se numeşte Ubiquity.
Acesta este programul de instalare pe care îl rulăm chiar acum.
Dacă aveţi mai puţin de 256 MB de RAM,
poate doriţi să încercaţi varianta CD alternate,
despre care vom discuta în următoarea prezentare.
Cam asta este, procesul de instalare s-a terminat,
dacă dorim putem continua cu mediul live CD.
Dacă procesul de instalare s-a terminat când tocmai editaţi un text puteţi continua.
şi puteţi salva documentele pe un stic USB
sau pe o partiţie locală pe care aţi formatat-o.
Sau dacă nu aveţi documente deschise,
sau orice alte fişiere deschise puteţi apăsa butonul "Restart".
Şi se va închide, vă va cere să scoateţi CD-ul din CDROM
şi după ce bootaţi primul lucru pe care îl veţi vedea este
acest ecran de logare, care este ecranul acesta
Voi introduce numele pentru utilizatorul meu şi parola
Iată, şi este mult mai rapid decât la bootare de pe CD,
deoarece bootăm de pe hard, şi este mult mai rapid.
A încărcat deci versiunea 7.10 Gutsy Gibbon.
Aici avem meniurile cu Aplicatii, Places şi System,
despre care vom vorbi în prezentările următoare.
Iar în partea dreaptă
am primit o notificare despre programe ce pot fi actualizate.
Discul pe care l-am descărcat, de când acest disc a fost creat
s-au produs, câte ? 96 de actualizări pentru Ubuntu.
Deoarece aceasta este o versiune în dezvoltare, este în continuă schimbare.
Acesta este utilitarul pentru schimbarea rapidă a utilizatorului,
un utilitar pentru căutare,
un utilitar pentru gestionarea reţelelor,
un utilitar pentru controlul volumului şi multe altele
despre care vom vorbi în prezentările următoare.
Cam atât se poate spune despre instalarea Ubuntu folosind un live CD.
Sper că vă va fi de folos.
Puteţi găsi şi alte prezentări pe situl nostru,
screencasts.ubuntu.com